L’Ajuntament de Salt (Gironès) executarà aquest 2024 la primera intervenció a la casa llegada al 2012 per l’artista saltenca Marta Font, amb la intenció de convertir part d’aquest immoble en un gran habitatge on puguin fer-hi estada els artistes o companyies que fan residències al Centre de Creació d’Arts Escèniques – El Canal de Salt.
La polifacètica artista va deixar en herència tota la seva col·lecció artística i la seva casa particular de la plaça Jacint Verdaguer, al cor del Barri Vell de Salt, al consistori saltenc amb l’única condició que el destí de la casa familiar fos un ús cultural.
Ara l’Ajuntament de Salt vol iniciar aquell desig expressat per Font en la seva herència i aquest any preveu actuar en la reforma del segon pis de la casa, així com dels accessos als habitatges. Es tracta d’una inversió al voltant dels 185.000 euros que han de servir per unir els dos pisos que hi havia en aquesta planta superior per convertir-la en un únic ampli habitatge de 132,58 metres quadrats que tindrà capacitat per allotjar una desena d’artistes que estiguin fent una residència artística al Centre de Creació d’Arts Escèniques – El Canal.
L’import d’aquesta primera actuació a la casa Marta Font compta amb finançament de la Diputació de Girona, de la Generalitat de Catalunya i el mateix Ajuntament de Salt, amb una aportació de 44.740 euros. Es deixa per una segona fase la rehabilitació del primer pis i se segueix treballant en el destí cultural que se li pot donar en un futur a la planta baixa de l’edifici per complir amb els designis expressats per l’artista.
“Amb aquest primer projecte comencem a fer realitat el desig expressat per Marta Font i fem un pas perquè aquest edifici familiar ara municipal se li doti en un futur pròxim d’un rol cultural que faci de ròtula entre els equipaments culturals de primer ordre que va bastint el municipi com és el mateix Centre d’Arts Escèniques-El Canal”, explica l’alcalde de Salt, Jordi Viñas.
Per la seva banda, el director d’El Canal, Xavier Díaz, assenyala que el projecte “permet unir el destí cultural d’aquest immoble amb un dels objectius recollits al pla de gestió d’El Canal, com és poder oferir un espai d’allotjament per als artistes com un servei més als professionals, col·lectius i companyies que desenvolupin projectes de creació al centre d’arts escèniques”.
Es preveu que l’obra s’executi al llarg d’aquest 2024, un fet que per Díaz “permetrà que les estades dels artistes siguin més completes afavorint la convivència entres artistes diversos i facilitant que el talent nacional i internacional faci estades al nostre municipi coneixent i vinculant-se més amb els agents socials i culturals i es vinculi més amb el territori de Salt, Girona i les comarques gironines”.
Amb aquest objectiu, el nou espai resultat de la rehabilitació serà un allotjament amb espais comuns compartits per afavorir la interrelació entre artistes residents. Les estades habituals a El Canal solen ser d’entre 1 setmana i un mes i durant el 2024 es preveu que passin una cinquantena de companyies per al Centre de Creació d’Arts Escèniques-El Canal.
Marta Font, Premi 3 de Març del 1995
Marta Font i Soler-Matas va néixer a Girona el 1938, però els avatars familiars la van portar a Salt encara a la curta edat de la infància. El 1945 va ingressar al Col·legi de les Teresianes de Barcelona per cursar-hi els estudis bàsics i va estudiar el batxillerat superior a l'Institut Maragall de la mateixa ciutat. A partir del 1958 i fins al 1964, va assistir com a alumna a l'Escola Municipal de Belles Arts de Girona. El mateix 1958, amb 20 anys, fou admesa a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona on s'especialitzà en pintura el 1965.
En retornar a Salt va decidir muntar una escola d'art i artesania en un petit taller a casa seva. Al seu taller ensenyava arts plàstiques, però el seu interès per l'artesania va fer que s'especialitzés en múltiples tècniques artesanes com el macramé, esgrafiat amb linòleum, cistelleria i lacat japonès, entre d'altres.
Marta Font combinava la tasca docent amb la d'artista. Seguia pintant amb diferents tècniques pictòriques com l'aquarel·la, l'oli, el pastel, la punta seca, el tremp, el llapis i la sanguina. Els temes més recurrents en les seves obres són el paisatge, la figura, natures mortes i retrats.Li agradava sortir a l'exterior a pintar i era habitual veure-la pels carrers de Salt, Girona o a la zona de les Deveses.
De la seva relació amb els joves artistes saltencs, l'any 1969 en va sorgir la iniciativa de constituir un grup d'artistes locals, ELS 13 ESCU-PINT, que varen participar en una mostra col·lectiva a la sala municipal d'exposicions de la biblioteca municipal de Salt durant la Festa Major de 1969 i el 1972 a la sala d'exposicions de la parròquia de Sant Jaume.
La seva implicació amb la vila en l'àmbit social i artístic de Salt va fer que l’Ajuntament li concedís el 1995 el màxim guardó municipal com és el ‘3 de Març’ en reconeixement de la seva abnegada tasca al poble.